Светослав Иванов
Мечтание

chitanka.info

Вечерна тишина. И тъмнина. Покой.

Оставям във очите ми луната

да плъзга сребърна пътека.

Да можех в този миг да те погаля…

И да помълчим, отгоре — стихнали звездите

да шепнат звън и ехо — твоето име

да плъзга кроткия вечерен вятър.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.